Izvinite.
Izvinite!
Jeste li Vi dr Margaret Ford?
Da.
Mogu li Vas zamoliti da mi potpišete knjigu?
Da, naravno.
Prepoznala sam Vas sa slike.
- Nadam se da Vam ne dosađujem. - Uopšte ne.
Za prijatelja je. To je druga knjiga koju sam kupila.
Onda mi je dvostruko drago. Hvala što ste je kupili.
Puno ste mi pomogli.
Veoma mi je drago zbog toga.
Hvala.
Do viđenja.
I onda sam videla lik životinje.
I rekla sam da svi pokušavamo da pobegnemo od iskustva -
od iskustva, razumete li? Ali, ono će nas pronaći.
Mislite li da ste izuzetak?
Vama se obraćam. Mislite li da ste izuzetak?
Mislim li da sam izuzetak? Izuzetak od čega?
- Iskustva. - Ne, ne mislim da sam izuzetak.
Budite sigurni da je tako.
- Koja je to životinja? - Životinja?
Rekli ste da ste u snu videli lik životinje.
- Ne znam kako to da kažem. Bila je... - Da?
Bila je...
Želim da kažem...
Ne znam kako bih to rekla.
- Izvini što kasnim. - U redu je.
Jela si. Dobro je.
- Kako si danas, Megi? - Dobro.
Slušaj ovo.
U snu je videla nepoznatu životinju.
Koja je životinja? Ne može da se seti njenog imena.
Životinja kaže: ''Samo pokušavam da budem dobra.''
Pitam je: ''Koje ime vam pada na pamet kad pomislite na tu životinju?''.
- Ona kaže... - Da?
''To je jovedka. Zove se jovedka.''
Ako ispremeštamo slova, ''jovedka'' postaje ''devojka''.
Dakle, ona je ta životinja koja kaže da samo pokušava da bude dobra.
A sada ju je neko povredio.
Dobro je, Megi, dobro odrađeno.
- Šta želiš da jedeš? - Nemam vremena.
Tako je lep. Star i masivan.
Izgleda da ti ga je neko poklonio.
Ponekad mislim da mi je jedini životni pritisak... - Jedini šta?
- Molim? - Rekla si: ''Jedini životni pritisak.''
- Zadovoljstvo. Rekla sam ''zadovoljstvo''. - Ne, rekla si ''pritisak''.
O tome sam ti govorila.
Mnoge stvari koje bi trebalo da predstavljaju zadovoljstvo, nisu to.
Knjiga ti je bestseler, skočio ti je prihod.
Ljudi možda razmišljaju o tebi na drugi način. To je zbunjujuće.
Slušaj me, uspori. Pokušaj da uživaš u uspehu.
Nagradi sebe onim što želiš.
Ako vidiš prelep zlatni upaljač,
kupi ga.
Prijateljica te zove na ručak,
idi i ručaj sa njom.
- Opraštaš li mi? - Ne.
Zbogom.
Idi radi.
- Vrsta... - Čega?
Ne znam. Osećanja ništavila.
- O čemu misliš kad se tako osećaš? - Zaboga, ostavite me na miru.
Kakve veze ima? Da li je sve u mojoj glavi ili ne, svejedno je.
- Bili... - Šta? Reći ćete mi da imam pravo na sopstvena osećanja?
Kakve to veze ima?
Ima veze ako nameravaš da se izlečiš.
Ako nameravam da se izlečim?
- A šta sada radim? - Šta sada radiš?
Ne, šta da radim danas? Šta da radim sutra?
Danas i sutra kažeš sledeće:
''Ja sam kompulsivni kockar. Razlozi za to su smešteni u prošlosti.''
O, čoveče, ne znam. Šta radim ovde?
Ovde si da bi stekao kontrolu nad svojim životom.
Hoćete da čujete nešto?
Koji đavo vam je stalo?
Bogati ste. Udobno vam je. Imate i tu prokletu knjigu koju ste napisali.
Sve vreme želite da mi pomognete, a ništa ne postižete.
Vi i vaša prokleta knjiga. Priča, obična priča.
Sve to je prevara.
Ništa ne radite. To mi ne pomaže.
Želite da mi pomognete? Želite da mi pomognete?
Pomozite mi sa ovim.
Pomozite mi ako možete. Ako ne možete, upotrebiću ga.
- Upotrebiti za šta? - Zar me nećete pitati da li napunjen?
- Upotrebiti ga za šta? - Da se ubijem ili da...
- Zašto želiš da se ubiješ? - Šta mislite da je ovo? San?
Čoveče, živiš u snu. Tvoja pitanja!
- Postoji stvaran svet. - Šta ti se desilo u tom svetu?
- Šta ti se desilo? - Kakve veze ima?
Kažeš da želiš da pomogneš. Ne možeš, dušo, jer ne znaš šta je nevolja.
Daj mi pištolj.... i pomoći ću ti.
Bili.
Bili, kunem ti se.
Daj mi pištolj i pomoći ću ti.
Upravo sam izgubio 25 000 dolara koji nisu moji.
Ako ne platim do sutra, ubiće me.
Recite, kako mi sad može pomoći vaše prokleto obećanje?
''Pomozite mi - niko mi neće pomoći. Lik Majka, nepobedivog kockara,
koji je doživljen kao sveznajući i koji kažnjava.''
''Kuća igara'', ulica Bomon, broj 211.
- Mogu li pomoći? - Da. Treba mi šibica.
- Tražite partnera za igru? - Tražim Majka.
- Ko je Majk? - Hoćete li ga pozvati?
- Mislim da Majk nije ovde. - Zašto ne odete da proverite?
Šta je, bre, ovo?
Tražim Majka.
Majk nije ovde. Šta želite?
- Moj prijatelj... - Pređite na stvar, veoma sam zauzet.
- Šta će vam Majk? - Vama se obraćam, a vi ste Majk.
- Pretili ste mom prijatelju da ćete ga ubiti. - Jesam li?
Upravo to ste uradili, Majk. Neće moći tako.
Nebitno mi je da li ste to stvarno mislili ili ne,
jer nećete to uraditi.
On je bolestan dečko. Kompulsivan kockar...
Stanite. Šta je ovo? Šta ćete da mi uradite? O čemu pričate?
Ako sam ja loš momak, zašto ne izvadim pištolj i raznesem vas na komadiće?
Reći ću vam zašto. Mislim da ste običan siledžija.
Običan siledžija?
Šta, nećete mi dozvoliti da vam nosim knjige?
- Baš ste oprezni. - Razgovarajmo otvoreno, ortak.
Prvo, pretili ste da ćete ubiti mog prijatelja.
Nećete to uraditi. Ako uradite, idete u zatvor do kraja života.
Drugo, novac. On nema novca.
- Ko je taj prijatelj? - Bili Han.
- Bili Han. Koliko mi duguje? - Hajde, 25 000 dolara.
Bili Han mi duguje 25 000 dolara.
Izvinite za trenutak.
Kažete da mi Bili Han duguje 25 soma?
Ovo vam pokazujem jer mi se sviđate, u redu?
Jer ste plavuša.
Gledate u iznos duga Bili Hana.
Bili Han mi duguje 800 dolara.
- Ideš ili ne? - Deli dalje.
U redu?
Kako ste me tako brzo provalili,
da nisam opasan momak koji će da vas prebije, ili tako nešto?
- Ne znam. U mom poslu... - Koji je to posao?
Ne tiče vas se.
- Pratiš ili ne? - Ne.
O, ne tiče me se.
U redu, priznajem grešku.
Stvar je u ovome:
Želim nešto od vas. - Šta želite?
- Želim da mi učinite uslugu. - Zašto bih vam učinila uslugu?
Ako učinite, zaboraviću 800 dolara koje mi vaš prijatelj duguje.
- Šta želite? - Popričajmo na kratko.
U čemu je stvar?
- Znate li šta je ''pokazatelj''? - Pokazatelj?
Uvako. Uradite ovo.
Treba odabrati ruku. Vi uradite.
Pogodak. Hajde opet.
U redu. Mogu ovako ceo dan.
Zašto? Imate pokazatelj. Vi mi pokazujete u kojoj ruci se nalazi novčić.
- Zaista? Kako? - Nije važno.
Dobro, u pitanju je vaš nos. Blago okrenete nos ka ruci u kojoj je novčić. U redu?
To je pokazatelj.
Pogledajte preko mog ramena u momka sa bradom, u kaubojskoj košulji.
- Vidite li ga? - Da.
Iz Las Vegasa je. Celo veče me razbija. I on ima pokazatelj.
Kada blefira, igra se svojim malim zlatnim pstenom.
Uhvatio sam ga da to radi. Zna da jesam, pa je prestao da radi. Samosvestan je.
- Hoću da mi učinite sledeću uslugu. - Koju?
Izigravajte da ste mi devojka. Uđite, stanite iza mene, gledajte kako igram.
Imaćemo veliki ulog, ja ću otići da piškim,
a vi posmatrajte tog momka i recite mi da li se igra prstenom.
Onda ću znati da blefira, pokupiću ulog i zaboraviti 800 dolara koje mi vaš prijatelj duguje.
Ako ste dobar kockar, kako ste se uvalili u ovo?
- Ko vam je rekao da sam dobar kockar? Nisam kockar. - Niste?
- Ne. - Onda, šta ste?
Nudim vam dogovor. Pocepaću račun vašeg prijatelja ako mi pomognete.
Hoćete li?
U redu.
Dve.
Tri.
- Jednu kartu. - Čova uzima jednu.
Delilac uzima tri.
Ulažem 100 dolara.
Pratim.
Dižem 200.
Idemo.
Tvojih 300 i još 500.
- Pratim. - Odustajem.
On ima ful, a ti dva para, filozofski gledano, ne možeš se odbraniti.
Dobro je da mogu da se šalim u vezi sa tim, zar ne. Odustajem, oterali ste me.
Čovek sa stilom je čovek koji ume da se smeši.
Kako ste? Zabavljate li se?
- Nikad bolje. - Drago mi je da to čujem.
- Odustajem. - Odustajem.
Proklete karte su hladne kao led.
- Ful. - Novo deljenje.
- Jesi li opet dobio? - Tako je.
Ako hoćeš da pobediš, moraš da igraš do kraja.
Hvala.
- Hoćete li mi pomoći? - Da.
Obratite pažnju na pokazatelj.
Ako se igra prstenom, odraću kučkinog sina.
- Da delimo? - Deli, kažu gubitnici.
Kažu da moraš nešto da daš da bi dobio nešto.
I ja sam čuo za to.
Idem na fleš, fleš ne dolazi. Stavljam male uloge, niko me ne prati.
- Novo deljenje i novi pobednik. - Pomeri se malo.
Svi igraju, svi plaćaju. Idemo.
Ulažem 50.
Pratim.
Podižem 50.
Odustajem.
Plaćam 100 i podižem 200.
Pratim.
Dvesta, pratim.
Karte za igrače. Tri dobra igrača.
Majk?
Jednu kartu.
Al?
Samo malo.
Uzeću tri.
Jednu kartu.
Dalje.
Koliki je ulog? Dva, četiri, pet... 800 dolara.
Toliki je moj ulog.
- Pratim. - Pratiš?
Samo pratiš?
Posetimo gospodina Još.
Tvojih 800.
I podižem za 2500 dolara.
Ne mogu da pratim. Odustajem.
Čovek kaže da odustaje.
Ne može da podnese vrelinu. Ne može da je podnese.
Hoćeš da igraš karte? Ulog je 2500.
Ulog? Pokazaću ti šta je ulog.
Tvojih 2500.
I podižem za još 6000 dolara.
Kučkin sine, celo veče me melješ.
Uzeo si jednu kartu i imaš fleš? Ful haus? Šta?
Mislim da blefiraš.
Moraš mi dati ili poštovanje ili novac.
- Ulog je 6000 dolara. - Znam koliki je prokleti ulog.
Idem da piškim.
Pazi mi na karte.
- Mislio sam da ćeš mi doneti sreću. - Sam stvaraj svoju sreću.
Kupim siću.
Mislim da ću opet morati do bunara.
Da, da, da.
Neki ljudi kažu jedno, drugi nešto drugo.
Ko ne može da igra, treba da odustane.
Njegov novac vredi koliko i tvoj.
Novac jeste. Videćemo za karte.
Tako je, gospođice, zar ne?
Sada ćemo videti kakve karte ima.
Kako ste, gospođice? Donosite li mu sreću?
Molim?
Ko mislite da će pobediti u ovom deljenju. On ili ja?
- Ostavi ženu na miru. - Samo razgovaram.
Ko vam se više sviđa u ovom deljenju? Vaš prijatelj ili ja?
Njegove karte sam videla, ali nisam vaše.
Tako je.
Tačno tako.
Igrajmo karte.
Koliki je ulog?
Podigao je za 6000 dolara, Majk.
Majk, kako se osećaš? Jesi li spreman da mu uzmeš pare?
- Blefira. - Jesi li ga videla?
Uradio je ono što si rekao. Igrao se prstenom.
Zaista? Bolje bi bilo da jeste,
jer nemam tih 6000, a ako izgubim... - Nećeš izgubiti.
- Jesi li sigurna da si videla? - Igrao se prstenom. Uloži.
Ulog je 6000 dolara.
Šest hiljada dolara.
- Mislim da blefiraš. - Nisam te pitao šta misliš.
Podigni ulog, plati ili odustani.
Trebalo bi da ti podignem, ali ću samo pratiti.
Rezultat mi je trenutno dobar?
Rezultat? Odakle si ti?
Iz Sjedinjenih Poljubi Me U Dupe Država. Rezultat mi je dobar.
Jebi se. Ili uloži ili odustani, do đavola.
Slušajte, on je čovek od reči. Redovan je igrač...
Tamo odakle dolazim, ako neko ne plati, ispada.
Plati.
Ja ću platiti.
- Čime? - Rekla sam da ću platiti.
Ako izgubi, daću vam ček.
- Ko je ova ženska? - Majkova prijateljica. U redu je.
Ulog je položen.
Tri keca. Pobedi ako možeš, prijatelju.
Fleš.
Duguješ mi 6000 dolara, hvala.
Naredni slučaj.
Težak gubitak, Majk.
Dešava se najboljima, dešava se svima.
Idem kući.
Idem i ja.
Gospodo.
Laku noć.
Ha.
Mislio sam da je gotov, Majk.
- On... - Da?
- Nije uradio ono sa prstenom. - Uradio je.
Jeste? Otkud mu jebeni fleš?
Otkud ti jebeni fleš?
Da li pobeđeni haluciniraju tamo odakle dolaziš?
Daj mi proklete pare.
- Izgubili smo. - Shvatila sam.
Mora da si lud ako misliš da ću otići bez tog čeka.
- Slušaj... - Slušaću kasnije. Daj mi pare.
U redu, u redu. Samo malo, važi?
- Osvojio sam taj novac. - Daću ti ga kad budem mogao.
- Ne budi navalentan. - Navalentan, Džime? Navalentan?
Nemaš pojma šta znači biti navalentan.
Sad mi daj mojih 6000 dolara.
Stavili su me u neprijatnu situaciju,
pa moram da te zamolim da mi daš taj novac.
- Tako je. - Ne mogu ti opisati koliko mi je žao.
Samo završimo sa ovom transakcijom...
Mislim da je to pametno.
Bolje bi bilo da je ček ispravan,
da se ne bih vraćao ovamo. Osvojio sam taj novac.
U redu, u redu.
Jesi li dobro?
Smiri se, čoveče. Smiri se, molim te. Dobićeš svoj novac.
Znaš šta?
Mislim da neću da ti platim.
Ne ljuti ga. Zaboga, ne ljuti ga.
- Plati čoveku. - Kučko luda. Plati šta duguješ.
Ne, mislim da neću. Znaš zašto?
Jer ne možeš da pretiš nekom pištoljem na vodu.
Droljo, mogu da ti pretim čime god hoću.
- Džordž... - Zaveži.
- Džordž. - Šta je?
- Dosta je. - Ne, dobro mi ide.
- Ne, Džordž, upropastio si nameštaljku. - Stvarno?
Da.
- Rekao sam ti da neće upaliti sa pištoljem na vodu. - Upalilo bi. Nisi morao da ga napuniš.
I da pretim nekom praznim pištoljem?
Ne, Džordž, naravno da si u pravu si.
Momci, fantastični ste. Ovako zarađujete?
Pitaj je da li je ljuta.
Ne ljutiš se na nas, zar ne? Nije bilo ništa lično.
Hteli ste da me prevarite i uzmete mi novac.
- To je samo posao. - Samo posao.
- Samo posao, a? - Američki način.
Ne znam za vas, ali ja umirem od gladi.
Hoće li neko da pregrizemo nešto?
Rekao sam ti da neće upaliti sa pištoljem na vodu.
Asovi i žandari, čovek sa sekirom. Kraljevi samoubice.
To je to.
Naivčine se rađaju svakog minuta.
I dvojica da ih prevare.
Evo.
Uzmi ovo kao uspomenu na to kad si umakla prevarantima.
Radiš u prodavnici slatkiša. Ovo je prodavnica.
Uđem u prodavnicu i dam ti 20 dolara sitno i kažem:
''Možete li mi dati novčanicu od 20 dolara?
Treba da pošaljem majci preporučeno pismo.''
Tetki. Zvuči patetičnije.
- ''Tetki.'' - Adresirano je i ima markicu.
Daj mi novčanicu od 20 dolara. Daj mi.
Gledaš me kako je stavljam u koverat i zatvaram ga.
Onda ti dajem 20 dolara u sitnini,
ali kad izbrojiš, ima samo 19.
- I kažeš: ''Ima samo 19 dolara.'' - Ima samo 19 dolara.
Dajte da ja izbrojim.
Stvarno je samo 19 dolara.
''Žao mi je. Idem do kola da od supruge uzmem dolar.''
''Pridržite ovo.''
I dam ti koverat u kojem se nalazi 20 dolara,
a uzmem onih 19 i odem kući.
''Do viđenja.''
To je sitna prevara zvana ''ribarska mreža''.
- Ne razumem. - Ne razumeš?
- Dao si mi 20 dolara, ja tebi 19. - Da.
- Dobila sam dolar. - Otvori kovertu.
Tako je.
- Ali, videla sam kako si stavio novčanicu unutra. - Ne, mislila si da vidiš.
- Kako si je ukrao? - Tajne piramida.
U redu je, Džo. Pokaži joj.
Mislim da joj dugujemo toliko.
Dobro, razotkrivamo ribarsku mrežu.
Idemo ponovo.
Uđem u tvoju prodavnicu, dam ti 20 dolara u sitnini i kažem:
''Možete li mi, molim vas, dati novčanicu od 20 dolara.
Treba da pošaljem preporučeno pismo tetki.''
Daš mi novčanicu, zatvorim kovertu.
Gledaš me kako zatvaram kovertu.
Stranica u istoriji brzih prevara.
Drago mi je što smo razgovarali.
- Stigao vam je taksi. - Hvala.
Laku noć.
Možemo li da popričamo?
Je li moj prijatelj sredio dug od 800 dolara?
- I mislio sam da ćeš to reći. - Imali smo dogovor.
Rekao si da obratim pažnju na pokazatelj, a ti ćeš mu oprostiti dug.
Jesi li čovek od reči?
- U redu, čist je. - Mogu li dobiti papir sa upisanim dugom?
U pravu si.
Što je ispravno, ispravno je.
Hvala.
- Usput, kako se zoveš? - Hvala na lepoj večeri.
Ti si lepa žena.
Laku noć.
Dođi opet kad poželiš malo uzbuđenja.
Idemo.
Rekao je da od svake žene može napraviti kurvu u roku od 15 minuta.
I šta si rekla na to?
Rekla sam da ne može nikog napraviti kurvom ako taj neko to već nije bio.
Rekako je da je čitao moju poštu
i da sam ja ta kurva.
A onda, pošto nije shvatio šta je uradio...
- Šta je uradio? - Znam da postoje normalni ljudi.
- Postoje li? - Da, postoje.
- Ali... - Ali šta?
Ali, ne znam kako ti ljudi postupaju.
U redu je, draga. U redu je.
Ne, nije u redu.
Nikad nije bilo u redu. Kako čovek može da živi kad uradi tako nešto?
Marija? Moram da razgovaram sa tobom.
Izvinite.
Hvala.
Zašto slušamo njihove muke kad im ne možemo pomoći?
O, razgovarala si sa ubicom.
Znam zašto je u bolnici. Bolesna je.
Pitanje je šta ja radim ovde.
Ovo je laž, prevara. Ništa što kažem joj neće pomoći.
Ništa ne mogu da naučim od nje kako bih pomogla drugima da izbegnu greške koje je pravila.
Jadna devojka. Celog života moj otac joj je govorio da je kurva, pa...
- Tvoj otac? - Molim?
Rekla si da tvoj otac govori da je kurva.
- Rekla sam ''moj otac''? - Da.
Sećaš li se šta ti je prijatelj juče rekao?
Ne radi tako naporno.
Radi nešto što ti pruža zadovoljstvo, nešto u čemu uživaš.
U čemu stvarno uživaš?
- U čemu uživam? - Da.
- Uživala sam u pisanju knjige. - Onda napiši još jednu.
I dođi večeras kod mene na večeru. Hoćeš li?
Žao mi je, ne mogu večeras.
Izvini što pitam, ali večeras
imaš da radiš nešto u čemu uživaš?
- Da, mislim da je tako. - To je dobro.
Treba ti radost.
- Došli ste da igrate bilijar? - Tražim Majka.
Majk nije ovde.
Probajte u ''Kod Čarlija''.
Hvala.
Mogu li pomoći.
- Šta pijete? - Viski i vodu.
- Viski i voda. - Hvala.
- Platite odmah. - Koliko je?
Kao i za većinu stvari, možemo da se dogovorimo.
Najstariji trik koji postoji. Uvek upali.
Ne može puno da se koristi , ali ima veliku istorijsku vrednost.
- Zdravo. - Zdravo.
Drago mi je što vas vidim. Jesam li vam rekao kako se zovem? Zovem se Majk.
- Drago mi je. - I meni.
- Imam predlog za vas. - Kako se vi zovete?
Šta mislite o tome kada bi neko istraživao igru poverenja?
Kada bi razgovarao sa vama, saznavao o vašim stavovima i gledao vas dok radite?
- Istraživanje o tome? - Da.
- Zašto? - Imam svoje razloge.
- Jeste li novinar? - Pisac. Vrsta pisca.
Neka vrsta pisca ste i zato ste se vratili?
- Šta mislite o tome? - Zašto ste se vratili?
Vratila sam se da bih pisala. Vratila sam se...
Želim da vidim kako radite.
To je zamisao? Da vidite kako izgleda radni dan lošeg čoveka?
Da.
U redu.
- Zovnite me kad stigne. - Da, gospodine.
Hvala.
Ovo je osnovna ideja.
Zove se igra poverenja. Zašto? Jer polažeš poverenje u mene?
Ne. Zato što ja imam poverenje u tebe.
Kako da zaradiš kad nemaš para?
Gledaj pažljivo. Ova se zove ''kratka prevara''.
Proverite ponovo, molim vas. Hauard. Martin Hauard.
- Novčana pošiljka od 300 dolara. - Još nije stigla.
- Kao što sam vam rekao... - Trebalo je da stigne ovog poslepodneva.
- Čim stigne... - U redu, u redu. Hvala vam.
Očekujem neki novac. Narednik Džon Moren.
- Samo trenutak. Moren? - Da, gospodine.
- Žao mi je, još nije stiglo. - Rekli su mi da će sigurno stići do 9h.
Sedite. Javiću Vam čim stigne.
Hvala.
Možete li da poverujete?
Možete li da poverujete u ovo? Čekam ovde od... Dušo?
- Od 15h. - Ne.
Od tri sata posle podne.
Ukradena su mi kola, novčanik.
Dete mi je u hotelskoj sobi, nije jeo od podneva.
- Rekli su mi da će mi novac stići do 9h. - E, stvarno...
Moram da kupim autobusku kartu.
- Kad polazi autobus? - U 6h, a moram da kupim kartu.
- Gde idete? - U Pendlton.
U vojsci ste? I ja sam bio u vojsci!
- Kada ste bili u vojsci? - Od 1968. do 1970.
Da, bio sam tamo.
- Marti Hauard. - Džon Moren.
Džone.
- Koliko ti treba za kartu? - Četrdeset dolara.
Kada mi stigne novac, daću ti 40 dolara.
- Ne, ne bih mogao da uzmem. - Hoćeš da propustiš prozivku?
Pozajmiću ti 40 dolara. Kad stigneš u bazu, pošalji mi novac.
- Ovaj... - Ne. Ideš tim autobusom.
- Hvala. - Nema na čemu. Ti bi učinio isto za mene.
- Ako meni prvom stigne novac... - Ne, bićemo dobro. Ne mogu to da uradim.
Moren!
Molim vas, pokažite neku identifikaciju.
Hvala.
Ovaj čovek će da da novac osobi koju uopšte ne poznaje.
Morate uzeti nešto novca od mene. Želim da uzmete.
- Koliko vam treba? - Ne, snaći ćemo se.
Ne, stanite. Recite mi, koliko vam treba? Imam novac.
Čuvaj pare, Džo. Semper fidelis.
- Šta je zabavnije od ljudske prirode? - Svakog dana naučiš nešto novo.
- Zar nije tako? Jesi li impresionirana? - Ne možeš da prevariš poštenog čoveka?
To je verovatno tačno. Ali, ono što smo upravo videli ilustruje malo drugačiji princip.
- A to je? - Ne veruj nikom.
Jesi li bio u marincima?
Svako dobije nešto iz svake transakcije.
Ukazujem poverenje tom tipu. Molim ga za pomoć.
Ono što on dobija je da misli o sebi kao dobrom čoveku.
A šta si ti dobila iz ove transakcije?
- Rekla sam ti. - Jesi li?
Da, rekla sam da želim...
Hoćeš da vidiš pokazatelj?
Pokazaću ti još jedan.
Daj mi ruku.
Misli na prst. Na jedan prst.
- Misliš li? - Da.
Dobro. Reći ću ti na koji prst misliš.
Misliš li da mogu to da uradim?
- Na ovaj. - Da. Kako si znao?
Kako sam znao? Jer si mislila na njega.
- Želiš li da vodimo ljubav? - Molim?
Crveniš. To je pokazatelj.
Ono o čemu mislimo, ono što želimo.
Možemo da ostvarimo ili ne, ali ne možemo da sakrijemo.
Šta misliš da ja želim?
Reći ću ti.
Želiš da se neko pojavi. Da gospodari tobom.
Da ti pokaže nešto novo.
Da li bi ti se svidelo?
Želiš li to?
Da.
Šta?
Da.
Dobro je.
Dobro veče. Mogu li vam pomoći, gospodine?
- Dajte mi sobu. - Vaše ime, molim vas.
- Ričard Vajt. - Gospodin Vajt.
- Imate li rezervaciju? - Nemam.
Žao mi je, hotel je pun zbog modne revije.
- Laku noć. - Laku noć, gospodine Din.
- Nemate ništa? - Žao mi je, nemamo.
Ko je taj čovek? Je li on menadžer?
Ne, gospodine. Menadžer trenutno nije tu, ali vas uveravam...
U redu je. Hvala vam.
- Ako biste ponovo proverili... - Savršeno je u redu.
Šta ako...
Šta ako se vrati?
Nosio je smoking. Verovatno se spremio za izlazak.
- Šta ako se ipak vrati? - Mislim da neće.
A ako se ipak vrati, pozabavićemo se tim tad.
Ideš ili ne?
Treba da krenemo.
Rekao si da se neće vratiti.
Verovatno neće. Zašto bismo ga čekali?
Neki bi rekli da si zanimljiv čovek.
Ja sam prevarant.
To je ono što sam. Kriminalac sam.
Ne moraš se zavaravati.
Nazovi stvari pravim imenom.
Nazovi sebe pravim imenom.
Šta sam ja?
Slušaj.
Postoji mnogo toga na svetu.
Svi imamo razne strane ličnosti.
Dobra krv, loša krv.
Svaka strana mora nekako da se izrazi. Znaš o čemu govorim.
Teret odgovornosti je postao prevelik. To je istina, zar ne?
- Da, istina je. - Znam da jeste.
Pročitao sam knjigu u kojoj kaže:
''Ako vas otpuste sa posla, prilikom povratka kući - uzmite nešto.
Olovku, nešto čime ćete potvrditi sebe. Ponesite za uspomenu.''
Uzmite nešto od života.
Mislim da me tebi privlači ova stvar:
Ne plašim se da preispitam pravila i da potvrdim sebe.
A mislim ni ti.
Stvarno misliš tako?
Da. To je upravo ono što mislim.
Idem da se umijem, pa idemo iz sobe ovog momka.
Hajdemo.
- Treba li vam taksi, gospodine? - Ne, hvala.
- Želim da te opet vidim. - Nadam se tome.
Videćemo se uskoro.
- Moram da idem. - Mogu li sa tobom? Gde ideš?
Zapravo, baš ovde.
- Koliko je sati? - Šta je?
Sećaš se Džoija od sinoć?
- Tvoj prijatelj. - Momak sa leptir mašnom.
Polako pogledaj preko mog levog ramena i reci mi da li ga vidiš.
Da, upravo prelazi ulicu.
- Isuse. - Šta je?
Treba nešto da uradim ovde.
Pozvaću te uskoro.
- Dozvoli mi da uradim to sa tobom. - Ne! Uvaljuješ se u nameštaljku
- Dozvoli mi da uradim sa tobom. - Ne! Ovo nije igra.
- Treba da sredimo jednog momka. - Uradiću to sa tobom.
Dozvoli mi. Samo mi reci šta da radim.
Mala, narušavaš mi vremenski raspored.
Hajde.
Ti si mi žena. Prati moje znake. Šta god da uradim, ne pristaj ni na šta.
- Taksi! - Koliko god čudno da izgleda, ne progovaraj.
Jedina osoba koju poznaješ sam ja.
Na aerodrom. Požurite.
- Idete na konferenciju? - Ne bih želeo da je propustim.
Sačekajte da uključi zeleno. Naplatiće vam kaznu zbog nepropisnog prelaženja ulice.
- Neko je ostavio aktovku. - Molim?
Čovek je ostavio aktovku.
Verovatno je došao iz hotela.
Vratimo je.
Isuse.
O, bože.
Bolje da... Bolje da odnesem ovo u hotel.
Hajde da...
Popričajmo o ovome.
Uz tebe sam.
Slušaj, slušaj. To mora da je ukraden novac.
Razumem, ali kako da znamo?
Jesi li lud? U prokletoj torbi ima 80 000 dolara.
Ko bi nosio toliki novac u torbi u sred noći?
Nema šanse da predam novac policiji.
Zašto bismo? Da ga panduri podele?
- Tako je. - Neću to da uradim.
U redu. Prestanimo da se zavitlavamo.
Ovaj novac nam je pao pravo u krilo.
Nema šanse da ga vratimo.
Suočimo se sa činjenicama, svi znamo šta ćemo uraditi.
Podelićemo novac, pa hajde da to i uradimo.
Ja...
- Radim u banci. - Ne želimo da slušamo o tvojim problemima.
Hoćeš li ućutati za trenutak? Slušaj šta ti pričam.
Radim u banci.
Ako je ovaj novac čist, ako nije falsifikovan, kažem
da ga podelimo.
Podelimo ga i odemo kako da se ovo nikad nije desilo.
To i ja kažem.
To govorim već tri sata.
- Odneću novac u banku i... - Izvini. Misliš li da smo ludi?
Slušajte šta vam govorim. Nećemo dirati ovaj novac. Nećemo ga dirati.
Proveriću. Ako je ukraden, sačekaćemo 6 meseci, godinu.
- A ti ćeš da čuvaš novac? - Slušajte šta vam pričam!
Sutra ujutru mogu da odem u moju banku, ovde u gradu.
Mogu da uzmem 10 - 20 000 dolara čistog novca, mog novca.
Daći vam bančin ček. Ja ću zadržati aktovku, a vi moj novac.
- Mi uzimamo tvoj novac? - Da.
Stani malo. Otići ću ja u banku, u redu?
Podići ću 30 000 i proveriti celu stvar.
Daću vam svoj novac i uzeti aktovku, kučkin sine.
Sa kim misli da ima posla, zaboga?
Opraću se, presvući košulju, i onda idemo.
- Motri na... - Ne brini.
- Jesi li budna? - Da.
- Kako si? - Dobro.
Dobila si više nego što si tražila, a?
Šta se desilo?
Ne razumem kako ovo funkcioniše.
Objasniću ti.
Meta se spremi. Odvedemo ga do banke.
Ne uključuj žensku, Majk, jesi li lud?
Pusti to. Ne mora da zna kako radimo.
- Budi miran, Džoi. Skoro je gotovo. Ide dobro. - Ide kako ide.
- Budala si što si poveo žensku. - Možda, ali ona ostaje.
Imamo dogovor sa metom. On nosi aktovku u...
- Odakle je? - Iz Baltimora.
Zašto ga puštamo da to uradi?
Pre nego što uradi, otići će u banku
i daće nam 30 000 dolara kao potvrdu, da bismo mu verovali.
Malo pre nego što mu damo aktovku, zamenićemo je
i uzeti njegovih 30 000 dolara.
Ako je novac lažan, zašto biste ga menjali?
Ko je rekao da je novac lažan? Pravi je.
U tome je lepota cele stvari - pokazujemo mu pravih 80 000 dolara.
Pozajmili smo novac od opasnih momaka na jedno veče. Večeras ga vraćamo.
- Šta radi? - Presvlači se. Imamo nekoliko minuta.
Nadam se da se zabavljaš. Videla si stvari koje je malo ko video.
Prokleta si budala što je vodiš.
Gotovo je, Džo. U redu je.
Bila si stvarno dobra.
Vreme je da krenemo. Vodimo ga u banku.
Obuci jaknu.
Izlazimo za oko pet minuta.
Izaći ćemo za oko pet minuta.
Koliko mogu da procenim, nijedan nije naoružam. Ponašaćemo se kao da jesu.
Kada upadnete, neka policajka uhvati ženu.
Natera je da legne na pod i dobro je pretrese.
Ne znam ko je i ne verujem joj.
Ja ću krenuti na mladog, ti na starog.
Razumem.
Nakašljaću se - to će biti signal.
- Molim? - U banci?
Da, u banci.
- On je policajac. - Šta?
- Čula sam kako razgovara voki - tokijem. - O, bože. Moramo da je izvedemo odavde.
Bolje bi vam bilo da verujete.
- Stani, aktovka. - Imam je.
Šta smo zaboravili?
U redu, idemo.
- Gde ste krenuli? - Moja supruga mora da pozove...
- Ne, stanite. - Ostaćemo sa tobom.
- Niko nigde ne ide. - Veoma je bolesna.
- Policija. Ne mrdajte. - Rekao sam ti, žena mi je bolesna.
Pomerite se nazad i lezite na pod. Uhapšeni ste, gotovo je.
- Ne. - Pomeri se i razneću ti glavu.
Moram da odem odavde.
Kako je?
Mrtav je.
- Ne smem da budem ovde. - Zašto si ga ubila, jesi li luda?
- Imamo nekoliko sekundi da izađemo. - Kučka se uspaničila.
Zaveži. Proveri vrata.
Idemo.
- Stepenište. - Kreći.
Ovde su.
Ubila nas je. Kučka nas je ubila.
Ukradi kola.
Ne mogu to da uradim.
Želiš li da do kraja života budeš u zatvoru
ili želiš da nas izvučeš odavde?
Moraš da ukradeš kola.
Celog mog života, Majk, celog mog života nije bilo nasilja.
Nije bilo trunke nasilja.
Obriši to i idemo odavde.
Morao si da uvedeš svoju glupu drolju.
Kunem se. A ti morao si uvedeš svoju drocu u igru.
Desilo se. Nesrećan slučaj.
Nesrećan slučaj? Proklet da si! Prekršio si prvo pravilo.
Trebalo je da se okrenem i odem čim si doveo tu žensku.
Doveo sam žensku? Ko je doveo prokletog pandura? Gde si ga našao?
Na modnoj reviji. Izgledao je kao poslovan čovek.
- U redu. Zaveži. - On...
Rekao sam da zavežeš!
Očistićemo kola. Bićemo gotovi za nekoliko minuta i idemo kući.
Ovo se nikad nije desilo. Idi kući, niko ne zna ko si, sve je gotovo.
Vratićemo mafijašima novac...
Gde je aktovka?
Bila je kod tebe.
Imao si je u garaži. Bila je kod tebe.
- Mislio sam da smo je stavili u kola. - Gde je, Džo?
Nije tu.
- Šta ovo znači? - Izvini, Majk.
- Kunem se, kad smo bili u garaži... - Ućuti. Pusti me da razmislim.
- Šta to znači? - Izvini, Majk. Bio sam uplašen.
Bio si uplašen? Kučkin sine! Ubio si nas.
Šta to znači?
Izgubili smo 80 000 dolara koje smo pozajmili od mafije.
Ako ih ne vratimo večeras, prijaviće da smo ubili policajca.
- Ja ću ti dati novac! - Posenilio si, stari!
- Ja ti mogu dati. - Do večeras mi treba mi 80 000 dolara.
- Nabaviću ga. - Imaš toliko novca?
Mogu da ga nabavim.
Onda, za ime boga, nabavi ga.
Čudno kako se nekad stvari odvijaju.
- Žao mi je, Majk. - Ulazi.
- Reći ću da... - Znaju šta se desilo. Ne moraš im ništa reći.
Krenite na aerodrom.
Šta sad?
Desiće se sledeće:
Džoi će vratiti novac mafiji, i odlazi.
I ja odlazim. Ti ostaješ, jer ti je život ovde.
Niko ne zna ko si. Ne mogu ti ući u trag.
Ako im ne kažeš, neće ni znati.
Slušaj. Osetićeš snažnu potrebu da priznaš krađu i ubistvo.
Želećeš da priznaš. Nemoj to da uradiš.
Ono što se desilo je nesrećan slučaj. To što si bila tamo je nesrećan slučaj.
Nisi uradila ništa loše, nastavi sa životom i zaboravi šta se desilo.
Ja...
Samo želim...
Zaustavite taksi.
Inverzija, projekcija, sažimanje i elaboracija...
Izvinite.
Projekcija, inverzija, sažimanje i obrada
su mehanizmi za pretvaranje
u šalu.
Megi. Megi!
Šta je? Šta je, draga?
- Uđi. - Ne.
- Ne, ja... - Šta?
- Moram... moram da razgovaram sa tobom. - Slobodno. U čemu je problem?
Znaš onaj san kad uradiš nešto užasno, nešto...
i umrećeš, pa kažeš: ''Volela bih da je ovo san..''
Megi, draga. Uđi, sedi i ispričaj mi.
Ne. Slušaj me. A ako otkriješ šta si uradila, izneverićeš nekog drugog...
Kad si uradila nešto neoprostivo?
Da.
Reći ću šta tačno da uradiš
kad počiniš nešto neoprostivo.
Oprostiš sebi.
Nije kao da si ubila nekog.
Dr Litauer? Izvinite...
Dr Ford. Jesam li pogrešila dan?
Veoma mi je žao. Veoma sam bolesna, moraću da otkažem.
- Je li vam dobro? - Zar nisam rekla? Šta sam upravo rekla?
Ne prosleđuj pozive ni u kom slučaju.
Otkaži sve seanse za danas.
Dr Ford?
Dr Ford, Bili Han je.
Šta želiš?
Pokušao sam da vam telefoniram. Moram da otkažem sutrašnju seansu.
Rekli su da primate pozive. Moram da odem na nekoliko dana.
Da, mislim da je najbolje da na neko vreme obustavimo tretman.
Svratio sam da vam kažem da neću biti tu i da neću moći doći sutra.
Da. Hvala.
- Jeste li dobro? - Da.
Mogu li dobiti Bila, molim vas?
U redu, sačekaću.
Bil? Kako je?
Veoma dobro.
Šta? Da.
To je stvarno dobra vest. Uvek mi je drago kad to čujem.
Izvinite.
Upravo sam osvojio 5 000 dolara na utakmici.
Daćeš mi malo?
Dao bih ti kad bi se kladio povremeno. Velika si škrtica.
Kako to da uvek ja glumim poštenog čoveka?
- Misli o tome. - Da mislim o čemu?
- Ko je napunio pištolj na vodu? - Ja.
Postaješ kao Sara Bernar. Napravio je toliku baru da je pudla mogla da pliva u njoj.
- U tome je stvar. - Sklonost ka teatralnom.
Nemaš pojma. Mlatarao je rukama i udarao onu kučku.
- Udario ju je? - O, da.
Pogledaj kakvu si mi modricu napravio.
Dobio si ono što si platio. To je realnost.
- Hoće li izdržati? - Kao što si rekao, zbunjena je.
Ne mislim da će se obratiti policiji.
Da ga pošaljem ponovo da je proveri?
Ne, mislim da će izdržati. Isplati klinca.
- Zaplaši ga malo. - O, da.
Majk, kako si znao da će da pristane?
Da pristane? Ženska je ovisnik.
Ovo je odlično, ovo je sjajno, slušajte.
- Kada smo nameštali sobu... - Moju hotelsku sobu?
Postavljali smo neke lične trice na komodu.
Stavili smo neke lične stvari na komodu.
- Kako bi izgledalo da je soba nečija. - Pazi ovo, slušajte.
Ostavio sam neke stvari, nekih 40 - 50 dolara na stolu.
- Ženska mi je ukrala džepni nožić. - Ne!
Kunem se! Maznula je moj srećni džepni nož.
- Možete li da zamislite? - Kučka je rođeni lopov.
- Tad si znao je si je skroz sredio? - Kažem ti, složio sam je kao metar drva.
- Pokaži mi prave prevarante. - Pokazali smo joj.
Pokazali smo joj prevarante starog kova.
Za nekoliko godina ćete morati da idete u muzej da biste videli ovakve nameštaljke.
- Uzeo joj pare i tucao je. - Niska cena za platiti.
Odvojili smo pare za hotel. Dve sobe.
Kad već govorimo o tome - 300 dolara za tvoju hotelsku sobu?
Uvek se treba malo isprsiti. Ti si me tome naučio, Majk.
- Laskavče. - Potrošiš 300 da bi zaradio 80 000.
- Majk, ti si King kong. - Komedijaš i lutalica.
- Potpuno si je isprepadao. - To je moja igra.
- Šta je sledeće? - Ja idem na odmor.
Večeras u 10 idem u Las Vegas. Hoćete li sa mnom?
- Ostavljaš pobednike. - Nedostajaćete mi.
Šta sam rekao? Dve hotelske sobe. Za policijske uniforme 52.9 dolara.
Dali smo 25 dolara čuvaru parkinga, 500 dolara klincu.
Izračunajte mi koliko je ukupno.
Majk. Majk, šta ti...
Šta ćeš ovde?
- Ne smemo biti ovde? - Šta radiš ovde?
Slušaj, prate me. Prate me.
Zaista? Sačekaj malo.
- Ne smeju da nas vide zajedno. - Ne ostavljaj me. Tako mi je drago što si tu.
- Nisi u opasnosti. - Rekla sam ti - čekaju me.
Policajci su me pratili.
- Šta ćeš ovde, mislila sam da si otišao. - Nisam mogao da stignem na let.
Slušaj. Ako te nisu pratili dovde, imaš malo vremena.
- Ali se moramo razići. - Ne, ne mogu. Ne ostavljaj me.
- Bog te je poslao. - Reći ću ti gde ću idem. Naći ćemo se tamo. Ići ćemo odvojenim letovima.
Ne, ne, ne. Užasno se plašim.
Majk.
Uzela sam sav svoj novac, podigla sam sav novac iz banke.
Pomoći ćeš da nestanemo. Nestaćemo zajedno.
Majk.
Imam 250 000 dolara.
Možemo živeti. Možemo...
Ne mogu da verujem da te vidim.
Jesu li te pratili do aerodroma?
Ne znam. Sve vreme sam prestrašena.
Videla sam ih. Išla sam u banku.
Ali sam ih se rešila pre nego što sam krenula na aerodrom.
Dobro je.
- Kupila sam kartu pod drugim imenom. - To je pametno.
Pravo ime mi je Margaret.
- Margaret. Izvući ćemo se iz ovoga, obećavam. - Da.
Izvešću nas iz zemlje. Treba nam plan.
Imam te.
- Sudbina je htela da te nađem. - Da, tako je.
- Jer zajedno... - Da, možemo.
- Kada sam videla da su krenuli na mene... - U redu je. Bezbedna si.
- Ne, znala sam da mi je to kazna. - Ne, to je bio nesrećan slučaj.
Ne, znala sam da sam bila loša.
Znaš zašto? Znaš kad sam shvatila?
Kad sam uzela tvoj nožić. Tad sam shvatila.
- Kakav nožić? - Tvoj nožić iz hotelske sobe.
Shvatila sam zašto se to desilo. Zato što sam loša. Zato što sam ukrala.
Šta je?
Majk, šta je?
Loš si igrač, neću se kladiti na tebe.
Majk?
Vidiš, stvar je u tome što si rekla da je moj nož.
- Ne razumem. - Moj nož.
Rekla si sa si uzela moj nož iz hotelske sobe.
U mom poslu, za to što si uradila se kaže ''razbiti preokret''.
Razumeš? Upropastila si predstavu.
Moj nož.
Šta hoćeš? Šta hoćeš od mene?
Hoćeš da ti vratim pare? Ne mogu da ti vratim, podelili smo ih.
- Šta hoćeš? Osvetu? - Verovala sam ti.
Naravno da si mi verovala. Tako zarađujem za život!
Pitala si me čime se bavim. Ovim.
Žao mi je. Žao mi je što sam te povredio.
Zaista. Dobra si osoba.
Šta god da smatraš da treba da uradiš...
Sedi, molim te. - Voleo bih, ali...
- Rekla sam ti da sedneš! - Šta ćeš da uradiš, da odeš u policiju?
- Možda. - I šta bi im rekla?
Da je autorka bestselera, knjige o kompulsivnom ponašanju
dala svoje bogatstvo nekom prevarantu?
Shvataš li poentu?
Zabavili smo se. To moraš priznati.
Rekla sam da sedneš.
Ako prođeš kroz ta vrata, ubiću te.
- Ne verujem ti. - Šta je život bez avanture?
Šta? Šta hoćeš da uradim?
Uzeo si mi novac.
- Baš sam nevaljao. - Silovao si me. - Jesam li?
- Prevario si me lažno se prestavljajući. - Znači, upravo tako je bilo, zar ne?
Dobro, ljuta si. Povređena si. Razumem to.
Zanima me kako si mogao to da mi uradiš.
Nije bilo lično. I, kako god čudno zvučalo, žao mi je što se desilo.
Ali se desilo. Svi moramo da živimo u nesavršenom svetu.
- Iskoristio si me. - Iskoristio sam te. Jesam, žao mi je.
I shvatila si neke stvari o sebi za koje bi radije da ih ne znaš. I zbog toga mi je žao.
Kažeš da sam se užasno poneo.
Da. Jesam.
Od toga živim.
Sedi.
Ne možeš da izblefiraš čoveka koji neće da obrati pažnju.
Jesi li luda? Šta si? Lujka?
- Hoću da me preklinješ. - Jebi se, neću da te molim ni za šta.
- Moli me. - Blefiraš.
Kompletno si blef. Hoćeš da me ubiješ i odeš u zatvor?
Da se odrekneš svih dobrih gluposti koje imaš? Svog bestselera? Tih doktorskih stvari?
Svega toga što tako uporno pokušavaš da sačuvaš? Odrekla bi se toga?
Ovo nije moj pištolj. Nikad nisam bila ovde.
- Moli za život ili ću te ubiti. - Ne.
- Ne mogu da se uzdržim. Izgubila sam kontrolu nad sobom. - Hej, nemoj, ja...
Moli me za život.
Jebi se! Ovo si uvek želela, kučko pokvarena!
Lopove! Bilo ti je potrebno da te uhvate, jer znaš da si loša.
Nikad nisam povredio nekog. Nikad nisam upucao nekog.
To si tražila. Ovo je ono što si oduvek želela. Znao sam to kad si se prvi put pojavila.
Bezvredna si, znaš li to? Ti si kurva.
Vratila se kao pseto do sopstvene bljuvotine, kučko bolesna.
Ništa ti neću dati.
Hvala, gospodine. Mogu li dobiti još jedan?
Jeste li vi dr Margaret Ford?
Jesam.
Hoćete li mi potpisati knjigu?
Vrlo rado.
Oprostite sebi.
Megi, draga!
Nedostajala si mi.
- Kako si? - Dobro. Veoma dobro.
- Zaista? - Da, savršeno dobro.
Dobro je. Dođi.
Tako sam srećna što si se vratila.
Sedi i sve mi ispričaj.
Znaš li koliko sam bila uplašena zbog tebe pre tvog putovanja?
Bila sam napeta, knjiga je trebalo da bude objavljenja.
Ne, ne. Znam.
Nešto ti je bilo na umu.
Tako je.
Rekla si: ''Kada uradiš nešto neoprostivo, moraš oprostiti sebi.''.
- Upravo to sam uradila i gotovo je. - Dobro je. Dobro.
Šta ćemo da jedemo? Šta si jela tamo?
Dr Litauer, imate telefonski poziv.
Oh.
Izvini, draga.
Molim te, naruči za mene.
Izvinite?
Da?
Možete li mi reći šta je ono na švedskom stolu?
- Voldorf salata. - Hvala.